Tidigare:
Antonio!
Vila nu, min vän.
Jag hatar tanken på att släppa dig.
-Cain. -Victor Olsen.
Jag vill leva ditt liv. Ingen skulle jaga mig.
-Du bad honom bita dig. -Han vägrade.
De som gör motstånd är roligast.
Cain älskar sin tjej så mycket att han vägrade bita henne.
Han är rädd att förlora henne. Det är kärlek!
-Säg var de är. -Du dödar henne!
Jag biter henne. Berätta var de gömmer sig!
Det är Jimmy Koenig. Han kommer.
-Gode gud! -Petes död förlåter jag dig aldrig.
-Santos har lejt Jimmy Koenig. -Vem är han?
-Han var flockens straffare. -"Mördarmaskinen".
Du kan hata mig för att jag bet dig.
Antingen har vi nåt äkta mellan oss, eller inte. Du bestämmer.
Vi var inte beredda när Santos och LeBlanc anföll oss.
-Din far betalade priset. -Nu är vi det.
Du låter känslorna styra dig, Nick.
Vänstra flanken är blottad. Du är öppen för en motattack.
Lyssna på mig. Titta på mig.
Självkontroll är allt.
-Valde du eller Koenig platsen? -Vi kom överens.
-Har du slagits mot honom? -Nej, aldrig mot nån i flocken.
Förutom min far.
Koenig jobbade för flocken, aldrig emot den. Inte förrän nu.
Du krossar honom. Han är chanslös.
Underskatta inte Koenigs brutalitet.
Din far gjorde det misstaget och ångrade sig bittert.
Du var sex månader gammal. Jag skulle hämta hem dig och Antonio.
Men jag beordrades stanna.
Ingen visste, men din farfar Dominic skickade Koenig i stället.
-Jag trodde Jeremy skulle hämta oss. -Du trodde fel, Antonio.
Det var fel av mig att lämna flocken.
Jag hade min första förvandling. Det skrämde vettet ur mig.
Nu förstår jag varför reglerna finns. Söner ska uppfostras av flocken.
Jag gör det rätta och kommer hem.
Okej.
Tänker du döda mig, så gör det fort. Ge min son till Jeremy.
Din pappa är förbannad, men inte dum.
Du är en Sorrentino, och näst på tur till alfahanne.
Dominic har ett jobb åt dig. Det ingår i avtalet.
Ett par rackor som kommit på avvägar.
-Vad har de gjort? -Det spelar ingen roll.
Titta och lär, Antonio.
Din enda väg tillbaka till flocken.
Antonio tog med dig hem, och nämnde aldrig din mor igen.
Det var ett avslutat kapitel.
Allt på grund av en liten pojke.
Några år senare frågade jag Dominic om mannen din far dödade.
Dominic visste ingenting. Ordern var inte hans.
Det var Koenig. Han tvingade din far att döda mannen för skojs skull.
Koenig är en stark slagskämpe.
Men innan han dödar stänger han allting ute-
-för att njuta av sekunden då han tar offrets liv.
Tappa inte koncentrationen.
Du röjer slaget med ögonen. Skärma av dig från uppgiften.
Lär inte mig hur man slåss.
Jag visar hur man vinner. Malcolm lärde mig Koenigs knep.
-Hur man avhumaniserar fienden? -Ja.
Koenig är värre än mig.
Ta allt du hatar med mig, minus att jag älskar dig, så har du Koenig.
-Missade jag nåt? -Det var ingenting.
-Klådde Jeremy upp dig igen? -Ja, men han fick anstränga sig.
-Hur mår han? -Han hämtar sig fortfarande.
Är han redo för Koenig?
-Han tror det. -Hoppas han har rätt.
De tog Caine. Han kan ha tjallat.
Det spelar ingen roll. Jag ringde Danvers på vägen hit.
-Ringde du honom? -Jag tänker inte dyka upp på trappen.
Vi gör upp på det gamla hederliga viset, som vuxna män.
-Var? -Vid nån gammal fabrik utanför stan.
-Ni håller er borta. -Danvers tar med sig de andra.
Jobbet blir enklare om de är samlade. Lugn, jag röjer upp efter dig.
Vad är det, Santos? Trilskas din torped med dig?
-Det rör inte dig. -Jodå.
Varför betala nån för Danvers död? Jag gör det för skojs skull.
Koenig sköter det, punkt slut.
Jag var nära att döda Danvers. Ge mig en chans att slutföra jobbet.
Vill du slåss mot flocken ensam? Låt mig berätta om Clayton Danvers.
För tio år sen försökte en racka utmana alfahannen på Stonehaven.
-Han hamnar i garaget, flås levande. -En likasinnad.
Nej, du gör det för skojs skull. Han gör bara sin plikt.
Ingen racka klarar sig helskinnad. Om de ens kommer därifrån.
Cain, då?
Om du tror att han lever... Tänk om.
Ännu en kanin till Victor Olsen? Varför ödslar du tid på en pedofil?
Låt mig döda. Jag kan börja med Joey Stillwell.
Rör honom inte. Jag sparar honom till att träna upp Olsen med.
Vad ska jag göra? Sitta barnvakt åt Cains subba?
Ha tålamod, snart är det din tur.
En slampa med brustet hjärta.
Cain skulle ha lyssnat på mig, och gett mig er styrka.
Jag kunde ha räddat honom. Det blev Cains död.
Om Cain hade varit smartare, skulle han fortfarande vara vid liv.
Men det var han inte, och därför är han inte det.
Du har rätt, Thomas. Det är du som är smart här.
När vi anföll Danvers var det ingen annan som strök gift på kniven.
Bara du. Nu låter Santos nån gammal stöt göra ditt jobb.
Medan du är fast här, och sitter barnvakt åt lockbetet.
Det måste vara hårt att vänta.
Jag kan hantera Santos.
Det är inte bara Santos. Flocken dödade Cain.
Elena Michaels tillhör flocken. Hon bröt din handled.
Hon förödmjukade dig. Döda henne och var en man.
-Du är inte redo. -Skadan har läkt.
-Ett enda felsteg... -Nog sagt.
-Har Logan hört av sig? -Han kommer i kväll.
Vi får göra det här utan honom.
-Tänk om fabriken är en fälla? -Koenig föredrar att arbeta ensam.
Ett bakhåll är under hans värdighet. Han kom för att Santos misslyckades.
Mycket har förändrats på sistone. Känslor har rörts upp.
Det har varit svårt. För oss alla.
Vi har förlorat Antonio och Pete. Men vi är fortfarande enade.
Det här är familjen. Jag finner styrka i er.
Vi avslutar det här i dag.
Här ser ni hjärtat, och här är barnets huvud.
-Herregud, vår lilla bumbibjörn! -Allting ser normalt ut.
-När kan vi berätta för folk? -Så snart ni vill, barnet är friskt.
-Vill ni veta barnets kön? -Ja.
Han är så praktisk, väljer säkert redan ut skolor.
Ser ni det här?
Gratulerar, ni väntar en pojke.
En pojke.
Jag väntar mig applåder.
Elenas utställning! Nån såg hennes foton och erbjöd sitt galleri.
-Kommer Elena tillbaka? -Vet inte, hon svarar inte i telefon.
Det är här du kommer in. Galleriet är bara vårt över helgen.
Jag hoppades att du kunde hjälpa till med förberedelserna.
-Okej, om du gör mig en gentjänst. -Vad behöver du?
Jag använder en film i vår kampanj. Det är några vargar nere på stranden.
Men i slutet upptäckte jag det här.
Halsbandet jag gav till Elena, ovanpå hennes kläder och skor.
-Hon var "ute och sprang" med Logan. -Ute och sprang?
-Uppenbarligen inte. -Uppenbarligen.
-Varför säger du efter mig? -Du låter ju tokig!
-Skulle hon ligga med sin kusin? -Jag vet inte vad jag ska tro!
Elena har haft ett tufft liv. Du är viktig för henne.
Det måste finnas en förklaring.
Om du inte vill fråga Elena, så prata åtminstone med Logan.
Inga fanfarer eller välkomstord? Inte ens en blombukett?
-Vi sparar det till begravningen. -Visst. Det är din begravning.
-Det var längesen sist. -Inte länge nog.
-Drog inte du dig tillbaka? -Pensionärslivet är inte för mig.
Ett sista jobb.
-Du kunde ha sagt nej. -Kanske det.
Men nån enstaka gång vill man skaka av sig rosten.
Man vet aldrig vem eller vad som lurar i skuggorna.
-Det lönar sig att vara förberedd. -Jag håller med.
-Du tog hjälp med dig. -De fick order att inte blanda sig.
Bara tre? Jag hörde att flocken hade krympt, men vilken besvikelse!
-Det här är mellan dig och mig. -För stunden.
Men när jag är färdig med dig, dödar jag dem också.
Himla synd egentligen. Det blir nästan för enkelt.
Malcolms son har inte tappat stinget.
Jag hörde att du blev knivhuggen. Det gör ont, va?
-Du måste... -Jeremy slåss. Vi väntar.
Dela upp er och hitta honom.
Jag vill inreda bebisens rum! Vad sägs om sport, eller dinosaurier?
-Dinosaurier? -Pojkar gillar väl sånt?
-De är nog lite läskiga för en bebis. -Jag tänkte mig söta kramdjur...
...inte människoätande monster med blodiga huggtänder.
Inredningen spelar ingen roll. Så länge han vet att han är älskad.
-Och att hans pappa är en bra man. -Ja.
-Jag vet vad du tänker. -Det tror jag inte.
Låt mig försöka. Din pappa övergav dig.
Du är rädd för att bli en dålig pappa eftersom du saknade en förebild.
Särskilt till en pojke. Du är som en öppen bok, Logan.
Du blir en fantastisk pappa.
Jag tänkte ge dig det här senare, men det är nog rätt tillfälle nu.
Jag ramade in det åt dig.
Nu när vi bildar egen familj, får vi inte glömma var vi kom ifrån.
Din pappa tog inte hand om dig, men det gjorde din familj.
Det är fantastiskt, älskling. Tack.
Jag har sett fram emot det här.
Du vet inte vem du har att göra med.
Om du bara visste vad jag kan göra med dig.
Jag ska njuta av att se dig blöda.
Ner på marken!
-Vem är du? -Spring till andra sidan huset. Nu!
Spring!
Du kan inte gömma dig, Elena.
Jag ska ta dig, din slyna.
Nej! Elena!
Nej!
Nu, du... Nu ska du få igen.
Jag ska njuta av det här.
Fan!
Elena...
Vi visste båda hur det skulle sluta.
Var är du?
Nej, snälla sluta...
Snälla, sluta!
Elena!
Snälla, sluta!
Vilken del av dig ska jag spara i min klippbok?
En lock av ditt blonda hår?
Eller ditt hjärta?
Lugn!
Det är jag, älskling. Kom.
-Logan! Har du fem minuter? -Jag skulle just...
Fem minuter.
Det här låter inte klokt, men jag jobbar på en kampanj-
-och kunden gav mig en film med några vargar på stranden.
-Vargar? -I slutet ser man undangömda kläder.
Det är Elenas kläder, och halsbandet jag gav henne.
-Hon skulle ut och springa med dig. -Det gjorde vi också.
Kläderna, då? Varför var min flickvän naken på stranden mitt i natten?
Okej, lyssna på mig. Rachel och jag hade grälat.
Jag bad Elena om råd. Vi träffades och hon lugnade mig.
Efteråt badade vi. Jag såg inga vargar.
-Badade? -Ja.
-Jag förstorar väl upp allting. -Det är bara ett missförstånd.
Vår familj har det kämpigt. Alla hanterar det olika.
Men hon längtar efter att komma hem. Det är jag säker på.
Jag borde väl gå.
Tack.
-Vad är det här? -Vår familj i Bear Valley.
-Vem av dem är Jeremy? -Han där.
-Vem är det? -Vår kusin Clay.
Jaha.
Tack för pratstunden. Jag uppskattar din hjälp.
Ingen orsak.
Jag sa att du inte fick lägga dig i.
Och att Elena inte får röras!
Jag lekte bara med henne. Ingen skada skedd.
Vad hände med ditt "proffs"?
Glöm Koenig, och fundera på vad du precis har gjort.
Var lugn för det.
Fy, sötnos.
-Fy på mig? -Fy skam att kulan missade sitt mål.
Nästa gör inte det. Släpp ut mig, så ska jag bevisa det.
Det är bara du och jag här. Helt ensamma.
Jag skulle kunna släppa ut dig. Men vad tjänar jag på det?
Vad vill du ha?
Din styrka. Jag vill veta hur det känns att hämnas.
Du kan hjälpa mig.
-Hej, jag trodde att du hade åkt. -Inte än.
-Vad är det här? -En present.
-Så gulligt! Från vem? -Har du berättat?
Jag har inte hunnit än. Har du?
Jag nämnde det för Elena. Förlåt, jag har varit lite gaggig.
-Passande ordval. Tacka henne. -Visst.
Älskling?
Jag skjuter upp hemresan. Jag stannar hellre här.
Jag älskar dig. Du blir en fantastisk pappa.
-Du måste vara utmattad. -Jag mår bra.
Som tur är snuddade LeBlancs kula bara vid dig.
Jag känner mig ansvarig. Du skulle inte ha varit ensam.
Vad hände?
Jag låg gömd under en bil. Det fanns ingen utväg.
Paniken utlöste förvandlingen.
-När vi hittade dig var du människa. -Jag vet.
-Jag koncentrerade mig. Den avbröts. -Avbröts?
Det har aldrig hänt förut. Förvandlingen är omöjlig att stoppa.
-Hur gjorde du? -Jag vet inte. Det bara hände.
Man är sårbar mitt i förvandlingen. LeBlanc kunde ha dödat dig.
Men det gjorde han inte.
-Jag ska tvätta rent skrapsåren. -Det behövs inte. Jag är bara trött.
Du anar inte hur mycket jag vill hämnas på dem för Cain.
Han vågade inte bita in mig i er varulvsklubb.
Men det ska vi ändra på, eller hur?
Så fort du biter mig, släpper jag ut dig. Förstått?
Du behöver inte vara varsam.
De ska få sota på sätt de inte kunnat drömma om.
För din skull, älskling.
-Hur smakar det? -Bra. Lent.
-Får jag göra dig sällskap? -Visst, men...
Jag tog med mig ett glas. Hoppas inte du tar illa upp.
-"Sorrentinos släkthistoria". -Den ska visst vara bra.
Du skötte dig bra i dag. Din pappa hade varit stolt.
Du hade rätt om Koenig. Han sänkte garden före dödsstöten.
Det fick mig att undra. Hade du slut på krafter-
-eller lät du mig göra slut på honom?
-Du kanske bara har bra tajming. -Kanske det.
Hur som helst var det bra gjort.
-Vi hann aldrig sprida pappas aska. -I körsbärslunden vid era ägor.
Vi kan åka dit nu.
Vi är tillbaka innan dagen gryr. Kom.
Gå inte. Stanna.
Jag trodde att du skulle följa med och sprida Antonios aska.
Du behöver inte låtsas med mig.
Tänk om han hade siktat bättre, eller om jag hade förvandlat mig?
Du... Tänk inte så.
Jag kunde ha förlorat dig. Men du är trygg, här med mig.
Inte så häftigt som du trodde, va?
Hej, förlåt att jag inte kom i går, men det har hänt nåt.
Jag måste prata med dig. Ensam.
Goda nyheter, jag hittade det perfekta galleriet.
Utställningen är nu i helgen, så pallra dig hemåt!
Åker du till Toronto?
Ja, jag har en fotoutställning. Det är min stora debut.
-Du har jobbat hårt. -Jag är glad att du förstår.
Prata med Logan när du är där. Jag är orolig för honom.
-Visst. -En sak till.
Det är för farligt att lämna flocken.
Jag kan inte riskera att du råkar illa ut igen.
Clay följer med dig.
Det går inte, och du vet varför. Tack för omtanken, men...
Det är inte förhandlingsbart. Stanna här, eller låt Clay följa med.
Valet är ditt.